Kojeg želiš?
Belog, s naočarama?
Pokazaću ti kako da ga uzmeš. Može?
Moraš da ideš ovuda dok ne dođeš do...
Dok ne dođeš do ovog kruga.
Kad dođeš do ovog kruga, pritisni dugme,
a onda ideš ovuda dok ne dođeš do ovog kruga.
Tada pritisneš dugme. Jasno?
Imaš novca? Evo ti dolar.
Sretno.
SIGNAL
Zdravo.
-Jesi li uzrujan?
Nomad se vratio. Opet nas zajebava.
Šta je rekao? -Zdravo.
Tvoje hakiranje MIT servera je bilo legitimno.
Brzo je odgovorio. -Šta znači to?
Uzrujan? Nama su to prišili. Zamalo su nas izbacili.
MIT je poput odojčadi. Ako idete za mnom, moji ste. Vibracije.
Vibracije?
Defkonu ćemo reći za tebe. Pazi se.
Šta je to?
Šta do...
Ulazi unutra.
Uzmi laptop. -Dobro. Učinimo to.
Idi na protokole. -Halej će morati da vozi sutra.
Skoncentriši se. -Ja neću moći.
Ona se seli pa bi ona trebala da vozi.
Je li otvorio? -Samo što nije.
Može. -Dobro.
Napiši nešto. -Nešto smešno?
Dođavola. Uzimaju li androidi električne listove?
Glup si.
Koja je IP adresa na serveru?
192.236.19.147
147? Počni s pretraživanjem. -Odmah.
Tražim posmatrače. Sad je gotov.
Nevada. Prolazimo kroz Nevadu.
Imamo ga. -Imamo.
Zajebavate se?
Ujutro vozimo. Dakle...
Laku noć.
Videćeš ti ko sam ja, pokvarenjače s Kalteha.
Mislim da ovo pušta. -To je samo voda.
Odvratno je. -Ćuti.
Pokvarenjaci s Kalteha. -Možeš li prestati da govoriš to?
Signal je ovde užasan. -Da. Želiš li jednu?
Ne, hvala. -Ti?
Čoveče!
Šta je? -Vidi ovo.
Šta do đavola? Zašto ne radi?
To je moj auto? -Da, sa saobraćajne kamere.
Tip je dobar.
Kako ima sliku mojeg auta? -Pričekaj malo.
Zašto bi se mučio da hakira u MIT, a onda nas zajebavao?
Iz istog razloga kao i ostali. Potvrda. Ja sam bolji od tebe,
ti od mene i tako. Nisam uspeo da otključam. Pokušaj ti.
Trebali bi da prestanete da ga provocirate.
Verovatno je neki klinac.
Učinićemo to ili ne? -Ne mogu. -Kako to misliš?
Ne mogu sada.
Znam da moramo Halej odvesti u Kaliforniju,
ali nema razloga da ne uradimo i to. Nomadovo hakiranje MIT-a je jedno,
ali Halejin računar?
Ludo bi bilo ne ići za njim. -Koliko je porez?
6,30 dolara. -Usput nam je.
14.74 dolara. Zadržite ostatak.
Želite li nešto? -Da.
Kafa? -Može. -Crna?
Da. Hvala.
Šta je?
Je li rekao nešto o tome što se selim?
Nije.
Ništa?
Verovatno se pomirio s tim da te neće biti godinu dana.
Izgleda kao da pokušava da se udalji od mene.
Najbolji mi je prijatelj.
Mi smo... Nisam tip kojeg bi trebala to da pitaš.
Da.
Sranje!
Jesi li dobro? -Dobro sam.
Idem da kupim druge kafe.
Premestiću auto.
Najbolji prijatelji.
Ova je moja? -Da. Već sam stavio dva.
Mogu sam.
Ponudila sam pomoć ne zato što ti je potrebna, nego zato što nije.
Uskoro više nećemo morati da brinemo o tome.
Hvala.
Nismo tako daleko od tog tipa, zar ne?
Oko 290 km.
Dobro, uradimo to. Idemo.
To je Nikolas Istmen kakvog volim.
Odlučan, nemilosrdan, konkurentan
i voli kofein.
Gde je Halej?
Ne znam. Mislim da je otišla...
Tamo.
Halej, žao mi je. Bio sam rastrojen.
Mislim da se spremaš za "onaj" govor. Celi put je zbog njega.
O čemu pričaš? Neću imati nikakav govor.
Prestani.
Halej, znaš li koliko puta sam premotao to u glavi?
Lekarski pregled dva puta nedeljno, testovi i magnetske rezonance.
Na kraju invalidska kolica.
Sve vreme se pitam hoćeš li prekinuti sa mnom ili... -Prestani.
Zbog toga se osećam kao da sam loša osoba. -Nisam to rekao.
Ne želim da budem tip koji će te sputavati.
Dobro. Znači...
Odlazim na godinu dana. Bojiš se
šta će se dogoditi među nama i želiš da prekineš.
Moram...
Moram se zaštititi. -Od čega?
To govori srce ili glava? -Ja.
Uvek si mi govorio da bežim prema nečemu, a ne od nečega.
Da, ali to je bilo pre ovog sranja.
Šta to radiš?
Zadrži svoja obećanja, ne želim ih.
Halej!
Skreni levo. Oko 30 km.
Možda bi pre trebali da odvezemo Halej.
Nemojte govoriti o meni kao da nisam u autu.
Halej, ti ne moraš da ideš.
Želim da upoznam tog seronju.
Ja isto.
Samo pravo. Još oko 400 m.
Stani. Prošli smo. -Šta? -Moramo da se vratimo.
Piše 5 do 10 metara.
Stani.
Mislim li da je ovde? -Ozbiljno? -Tu je.
Nemoj da zaglavimo. -Sve će biti u redu.
Ovde je.
Ugasi svetla.
Sigurno želite da uradite to? -Neću da lažem, ovo ne izgleda ispravno.
Šta ti misliš?
Nećemo saznati sedeći u autu.
Idemo. Ponesi kameru.
Halej, ostani u autu i zaključaj vrata. Može?
Nik, znaš da je ovo glupo?
Gde smo pogrešno skrenuli? -O čemu pričaš?
Sigurno je slučajna IP adresa. Mogao bi biti u Džordžiji.
Poput evropske Džordžije. -Ćuti.
Mogla bi biti kontrolna tačka.
Tu je verovatno sedela debela mama.
Moram reći da nema nikoga.
Nomad nije ovde. -Pogledaćemo i idemo.
Pronađimo ga. -Ko bi živeo ovde?
Tip ima dete?
Isus
Džona?
Vidim te. Šta radiš?
Baš si kreten.
Smešna stolica. Bilo je stravično.
Dođi, idemo u podrum.
Stvarno si kreten.
Idi dole. -Ti idi.
Budi oprezan.
Kakvo je ovo mesto?
Vidi ovo.
Šta je ovo? -Mreža servera. -Čudno.
Halej!
Šta do vraga?
Kakav je to zvuk? -Ne znam. -Zašto su vrata otvorena. -Ne znam!
Halej!
Halej! -Tiho. Slušaj.
Bože!
Halej!
Možete li da govorite?
Gde sam?
Ne mogu da se mičem.
Možete li mi reći svoje ime?
Nikolas Istmen. -Ja sam Dejmon,
dr. Valas Dejmon, šef administracije
koja će vam pomoći. Svima nama
da shvatimo kroz šta ste prošli.
O čemu to pričate?
Sećate li se vašeg prvog susreta sa signalom? -Sa čim?
Zašto ne mogu da se mičem? Šta nam se dogodilo?
Zbog okolnosti oko vašeg stanja,
naše informacije su ograničene.
Kako to mislite mog stanja?
Možda će vas uznemiriti ono što ću vam reći.
Imali ste kontakt s VBB-om.
VBB? -Vanzemaljsko biološko biće. VBB.
Želim da razgovaram sa svojim roditeljima.
Žao mi je, to nije moguće. -O čemu pričate?
Gde su Halej i Džona? Šta nam se dogodilo?
Zašto sam u invalidskim kolicima?
Zašto imate to odelo?
Nismo potpuno sigurni s čim imamo posla.
Mogućnost od vanzemaljske zaraze je prilično velika.
Pod vanzemaljskom zarazom mislite na
mikrobiološku zarazu?
Ne mičite se.
Samo je krv.
Mislim da je dovoljno za danas.
Procena pacijenata u 9, 8, 47, 91, 72.
Nivo 12, znamo li trenutno stanje?
Stanite. Možete li da stanete? Stanite!
Vratite se! -Možete li da se vratite?!
Šta je s Halej?
Koliko god bili napredni,
neverovatno je da olovka još uvek ima svoju svrhu.
Idemo.
Želim da razgovaram s Halej. Molim vas.
To trenutno nije moguće. -Zašto?
U dobrim je rukama. Kunem ti se.
Njbolje što možeš da uradiš je da pomogneš nama.
Hoćeš li pokušati da sarađuješ sa mnom?
U redu. -Dobro.
Postaviću ti nekoliko jednostavnih pitanja.
Imaš li deset nožnih prstiju?
Imam.
Jesi li sa Zemlje?
Da, sa Zemlje sam. -Dobro. Hvala.
Kad ste se prvi put susreli s signalom koji ste lovili?
S Nomadom? -Da.
Na MIT-u. Upao je u školsku mrežu i srušio važne servere,
uključujući i naše.
Želim da nešto vidiš.
Mogla bi biti kontrolna tačka.
Tu je verovatno sedela debela mama.
Definitivno niste lovili hakera.
Hej.
Džona? -Nik.
Džona! -Nik.
Džona, gde si? -Ne znam. Zaključan sam u sobi.
Ja isto.
Gde smo? -Ne znam.
Čuo sam da kažu da smemo da izađemo napolje jer smo zaraženi.
Šta je Nomad? Šta su ti rekli? -Ne puno.
Video sam Halej. U komi je.
Nik, nešto čudno se ovde događa.
Telo mi je čudno.
Moram da idem. -Gde? -Ovo mesto je poput sata.
Ne mogu da verujem da si u ventilacionom otvoru. -Nisam.
Nisam u ventilacionom otvoru! Džona, Džona.
Zašto nemate satove koji rade?
Satove koji rade? -Da. U hodniku je stao na 12.30.
U kojem hodniku? -Sedam prozora nazad, levo skretanje,
četiri prozora, desno skretanje, dva prozora zdesna pored kupatila
kod kojeg je znak naopako, a sat stoji na 12.30.
Nik, sat je pokvaren.
Hvala što si rekao.
Možemo li nastaviti s oblicima i bojama?
Dođavola i to. Ovo je glupo. -Šta je bilo, Nik?
Ne možeš to? -Ne, biram da ne uradim to. -Biraš da ne uradiš to?
To ponos govori. Lažni i glupi ponos.
Žuta piramida. -I... -Plava kocka i zelena kugla.
Plava pločica kaže da nula ide na zelenu kocku,
žuta kaže da šest ide na kocku, zelena da pet ide na žutu piramidu.
Zelena kocka ide na plavu kocku, žuta kugla na zelenu kuglu,
plava piramida ide na žutu piramidu. Plava na žutoj, žuta na zelenoj
deluju bolje od reči jer je svetlo vidljivije
i zapisano rečima u tim bojama!
Shvatam. -Kako to mislite?
Tebe.
Tebe shvatam. Počinjem da shvatam nešto više o tebi.
Šta shvatate?
Boja, oblik, imaju učinak na tebi.
To je bio emocionalan učinak.
Briga me za oblike i boje. Ništa mi ne znače.
Ti si taj koji me živcira, nadrilekaru!
Nadrilekar?
Želim da vidim Halej.
Neću više ništa da kažem dok je ne vidim.
Dobro.
Ništa ne piše. -U komi je.
Trenutno joj nikako ne možemo pomoći.
Obećavam ti, čim se probudi ti ćeš je prvi videti.
Radimo sve što možemo.
Nik, ovo mesto je ludo. -Znam. Bio si u pravu.
Ovo mesto je poput sata. Treba mi tvoja pomoć.
Mislim da mogu da dešifrujem... -Nik,
znam da je teško prihvatiti to, ali možda smo bolesni ili zaraženi.
Džona, prestani da misliš tako. Ozbiljan sam.
Pokušavaju da zadrže ono što je u nama. -Prestani. Ništa nije u nama.
Dobro smo. Bićemo dobro. -Nećemo.
Veruj mi. -Moje telo nije dobro.
Moramo da odemo odavde. -Znam. Hoćemo.
Na tastaturii imam promenljive. -Moraš da zapamtiš pola broja.
Pomoći ću, ali naočare su mi razbijene.
Sve će biti u redu. Ne brini se za naočare.
Reći ću ti prostorno, poput broja telefona. Spreman?
Jesam. -Dobro.
Gore-sredina, sredina-sredina, gore-levo, dole-levo.
2-5-1-7. Jesi li?
Dole-levo prvo. Sredina-sredina drugo.
Gore-sredina treće. Gore-levo poslednje.
Teško mi je da radim ovo.
Mora da sam popio nešto čudno i ne osećam ruke.
Ne osećaš ruke? Kako to misliš?
Bože!
Ko je? -Moram da idem.
Džona, pričekaj malo.
Džona! Džona!
Džona!
Uzrujavanje.
Svi napolje.
Tim za sanaciju na nivo 14. Subjekat je pobegao.
Žao mi je, samo sam tražio fontanu.
Tim za sanaciju na nivo 14. Subjekat je pobegao.
Možeš li da podigneš ruku? -Šta se dogodilo u hodniku?
Dobro. I dalje ne osećaš noge?
Šta se dogodilo Džonau?
Znate da mogu da razgovaram s njim kroz ventilaciju.
Šta ste mu uradili? -Da, slušali smo vas,
ali istina je u tome... -Da je ovo Miki Maus šou.
Zastarele metode, kao u doba dinosaura.
Postrojenje je izgrađeno za vreme prvog talasa nauke, zastarelo je,
ali nastavljate pretvarajući se kao da ste bitni. -Žalim vas.
To je bedno. -Nik. -Istina u ovome?
U čemu je istina ovde? Jedino što znam sigurno je
da ne znate s čim imate posla. Toliko brzo će vas povući iz
ove rupčage da jedino važno što ćete moći da pokažete
je način kako je sve otkriveno, uništeno i zaboravljeno.
Nemate pojma, zar ne? Znate li koliko brzo bi mogli ja, Džona ili Nomad
da uništimo ovo mesto, kako bi vas mogli zdrobiti?
Nemaš ti pojma, Dejmone. Zastareo si, bedan si.
Istina je da sam ja jedini ovde koji zna šta radi.
Tvoj prijatelj Džona
nije nikad bio ovde. Nismo ga doveli. -Sereš!
Sve vreme sam razgovarao s njim kroz ventilaciju. -Jesi li?
Kroz svoju ventilaciju?
Tri, četiri, pet, šest, sedam...
Sranje.
Sranje!
Dođavola!
Nik.
Kako se osećaš? -Bolje.
Imala sam prekrasan san. -Stvarno?
Pobedio si u regionalnom takmičenju.
Probudi se.
Halej.
Prestani! Pusti me!
Šta to radiš? Pusti me! Halej!
Halej, probudi se! Pustite me! Prestanite! Šta radite?
Halej, probudi se! Halej! Probudi se!
Jebote!
Ne! Šta do đavola?
Dejmone, šta ste mi uradili s nogama?
Nik, moraš da se smiriš.
Sada shvataš zašto smo toliko zainteresovani za tebe.
Kao što vidiš tvoje okolnosti su veoma posebne.
Veruj mi, nismo hteli da se šokiraš.
Dosada si sigurno shvatio odakle smo.
Zbog tvoje i naše bezbednosti,
moraćeš da se popneš na onaj sto,
tamo.
Nik, moraš da se smiriš.
Nik.
Nemoj da radiš to.
Zašto mi niste rekli šta mi se dogodilo s nogama? -Kako?
Tek si došao ovamo. Slušaj me.
Gore je za tebe jako opasno.
Mogu da te štitim samo ovde.
Od koga da me štitiš?
Jesi li dobro? Osećaš li noge?
Moramo da idemo.
Jesi li dobro? -Šta se događa? -Idemo.
Oprostite što smetam, ali znate li koliko ima do benzinske?
Idemo prema njoj. -Hvala. A gde smo tačno?
Izgubili smo se kad nam se auto pokvario. -Jasno mi je.
To se često događa ovde. -Da.
Uvek govorim ljudima da trebaju da se teše činjenicom
da oni uvek paze na nas.
Jesi li čuo to? -Šta?
Slušaj s otvorenim ustima.
Molim?
Njihovi rogovi paze na nas.
Ko pazi na nas? -Božji anđeli.
A ko bi drugi?
Hvala na vožnji. -Želim vam ugodan dan.
Poguraj iznutra napolje.
Zbogom.
-Zbogom.
Ne zaboravi, iznutra napolje. -Dobro, hvala.
Idem na telefon. Idem po pomoć. Ostani ovde.
Nemoj da se mičeš.
Halej, sedi. Ozbiljno ti govorim.
Nemoj da se mičeš. Izvući ću nas odavde. U redu?
Dobro.
Mreža je trenutno nedostupna, pokušajte kasnije.
Dva subjekta, možda zarazna,
su pobegli iz istraživačkog postrojenja.
Nikolas Istmen i Halej Peterson putuju peške.
Nemojte im se približavati. Javite mesnim vlastima.
Hvala. Vraćamo se uobičajenom programu.
Halej!
Halej! Zaustavi kamion! -Isuse. Šta to radiš?
Skloni se!
Zaustavi kamion! -Sklanjaj se sa kamiona. -Zaustavi kamion!
Halej! -Sklanjaj se sa kamiona!
Halej! Stani! -Šta je tebi?
Šta ti je s nogom? -Idemo.
Nećete daleko.
Nik, šta ti se dogodilo s nogama?
Već sam ti objasnio.
Jesi li dobro? -Jesam.
Dobro sam. -Bićemo dobro.
Pokušaj da se opustiš.
Sranje.
Nešto nije u redu? Ima li problema?
Nema, gospođo. Nikakvih.
Molim vas.
Idete li sa mnom?
Naravno.
Nema smisla.
Gde je ostatak puta?
Mirabel, jeste li u poslednje vreme imali kontakt s strancima?
Jesam. Razgovarali smo o toliko prekrasnih stvari.
Gde ste ih odveli?
Koliko ste im se približili?
Bilo je tako lako pronaći.
Žarke boje su uvek lepe u mračnim noćima.
Mraćne noći, mraćne noći...
Mogli smo imati piknik.
Piknik, pikinik...
U...
Na...
Dolazimo po vas.
Je li to isti kanjon? -Ne znam, mislim da smo ga prošli.
Možda smo išli u krug.
Možda. Ne znam.
Izgleda napušteno.
Šta tražiš?
Pištolj, mobitel ili kartu.
Želiš li da staviš ovo?
Proverimo.
Mreža je trenutno nedostupna.
Jesi li pronašla nešto?
Halej?
Pronašla sam kartu, ali ne piše puno na njoj.
"Vi ste ovde."
To nije moguće.
Vozili smo prema dole. -Nije li to kanjon iz kojeg smo došli?
Grad Gud Springs bi trebao da bude ovde, zar ne? -Valjda.
Ne shvatam.
Kakav je to zvuk?
Ništa ne čujem.
Koji zvuk?
Sad.
Mislim da bi trebali da prenoćimo ovde.
Jesam li ja kriva za ovo? -Nisi.
Ako je neko kriv onda sam to ja. Ja sam hteo da pratimo Nomada.
Ne sećam se.
Boli li?
U redu je.
Toliko je širok. Nadam se da možemo preko.
Halej.
Trebali bi da uđemo.
Džona, to sam ja!
Džona, ja sam, Nik!
Džona, prijatelju, ja sam.
Sranje.
Zdravo, Džejmse. Dugo se nismo videli.
"Zdravo, Džejmse."
Pokušavam da pronađem tri osobe, dva muškarca i jednu ženu.
Jako su zarazni. Jesi li imao kontakata s njima?
Šta radiš u mojoj kući?
Drago mi je da ti je udobno, a je li ovo tvoja kuća?
Pripada mojoj mami. Moj brat spava tamo.
Stvarno? -Ja spavam ovde i imam malu mačku.
Brat, majka i mačka. -Da.
Sećaš li se njihovih imena?
Neverovatno. Volja za preživljavanjem vođena besom,
strahom, samoćom, frustracijom.
Divim ti se. -Ne razumem.
U redu je.
Žao mi je što sam vas ostavio tamo.
Mogao bih se zakleti da mi je neko pomagao, ali ne znam ko.
Džona, ono mesto je bilo... -Ono mesto, ovo, sve je isto.
Sve je isto. -O čemu pričaš?
Pogledaj svoje noge.
Pogledaj svoje noge, pogledaj nas, pogledaj brojeve.
Tetovaža.
Imaš li tetovažu?
Ovo nije identifikacijski broj?
Jeste,
ali nije tvoj.
To je broj za ovo područje.
2+3+5+41
Područje 51. Mi smo u Području 51. -Džona, nisam siguran...
Pogledaj svoje noge! -Gledam ih!
Gledaj. Prazno.
Sve je prazno. Testiraju nas.
Mi smo poput pacova.
Jesi li video karte?
Šta s kartama? Želiš li da kažeš da ovo nije stvarno?
Stvarno je. -Putevi, autoputevi, gradovi na kartama.
Ne postoje.
Zarobljeni smo u velikoj vladinoj tajni.
Jesi li upoznao nekog dragog građanina? -Džona.
Džona, slušaj me.
Slušaj me. Halej je jako bolesna.
Moramo nekome da kažemo.
Moramo da razotkrijemo ovo. I ja sam bolestan.
Teško je objasniti, ali nešto je u meni.
Kao da su nešto uzeli iz mene.
Šta?
Osećam kao da sam pun...
Praznina? -Da, baš to.
Ne doslovno, ali blizu. Znaš na šta sam mislio.
Džona, čija je to krv?
Je li tvoja?
Pokušavao sam da ih skinem.
Prijatelju, otići ćemo negde gde će nas videti
što više ljudi. U redu? Samo tako možemo biti sigurni.
Kako ćemo da uradimo to?
Koliko sam video, postoji samo jedan put.
Onda ćemo njime ići.
Dobro je.
Stani tamo i čekaj.
Šefe, imamo odobrenje da možemo da prođemo.
Proverite.
Izađite iz vozila. -Ne, u redu je.
Vreme je da idemo! -Blokirajte ga!
Sranje! Hajde!
Sranje!
Nik, ostani u kamionu! Beži!
Ne prima tastere!
Džona!
Idemo! Ulazi u kamion! -Vrati se unutra!
Džona, ulazi u kamion! -Gotovo je sa mnom.
Ulazi u kamion. -Nik, nastavi dalje.
Ulazi u kamion.
Stavi ga u brzinu i kreni kad viknem "kreći".
Idi.
U redu?
Moraš da ideš.
Moraš da ideš. Molim te.
Zakopčaj pojas.
Nik, mislim da bismo trebali... -Čekaj.
Nik, stani!
Žao mi je.
Volim te.
Halej!
Nemoj ni da pomisliš.
Ne možeš do nje.
S ove strane.
Pogledaj se.
Savršena ugradnja ljudske volje
i vanzemaljske tehnologije.
Naše najveće postignuće.
Nomad?
Nomad!
Da, ja sam Nomad i ja sam te doveo ovamo.
Ali, seti se, ti si došao mene da tražiš.
Možda želiš da se pitaš
jesam li pronašao što sam tražio?